Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 09.07.2008
Suomennos: Hewi, Cotton, sledge, Baarimikko, DickJohnson, Aveil, -
jazzzombie, Newton, Otukka, Platypus, ignoramus ja demente
Oikoluku: Aveil
Joku unohti jotain kylpyhuoneeseen.
Lenny, unohdit vetää pöntön.
Etkö näe, että syön murojani?
Minun täytyy käydä vessassa.
- Vedä se sitten. - En ole kotiapulainen.
- Olen kotisairaanhoitaja. - Et minun, vaan hänen.
- Mene kiusaamaan häntä. Minä syön nyt. - Mene siivoamaan jälkesi.
Tee sinä se.
Kuten jo huomautit, et ole toimivaltani alainen.
Minulle ei makseta paskasi siivoamisesta.
- Mitä helvettiä oikein teet? - Siivoa jälkesi, niin saat murosi takaisin.
Helvetti soikoon.
Siivoatko jälkiäsi?
Lenny?
En kuullut pöntön vetämistä, Lenny.
Leonard?
PASKIAINEN
Kiinnittäkää turvavyönne. Edessä on töyssyinen yö.
Äsken puhui Bette Davisin esittämä Margo Channing. Minä olen Wendy Savage.
Jätä viesti piippauksen jälkeen.
Aloha, Wendy. Täällä on Nancy Lachman, Doris Metzgerin tytär. Soitan Honolulusta.
Sain juuri huolestuttavan puhelun Arizonasta.
Isäsi kanssa on ollut hieman ongelmia.
Hyvät lautakunnan jäsenet.
Mikäli myöntäisitte arvostetun apurahanne -
taiteelliselle luovuudelle, -
käyttäisin rahat -
uuden osittain omaelämä- kerrallisen näytelmäni -
käsikirjoituksen ja tutkimuksen viimeistelyyn.
Uuden -
kumouksellisen, osittain omaelämäkerrallisen näytelmäni.
Näytelmä kertoo lapsuudestani, ja sen nimi on: "Herätä minut, kun se on ohi."
- Kuinka menee? Onnistuuko? - Kyllähän tämä.
Tee, mitä voit. Älä rasita itseäsi.
Inspiraation lähteenä ovat toimineet Jean Geretin teokset, -
Lynda Barryn piirretyt -
ja Eugene O'Neillin perhedraamat.
"Herätä minut, kun se on ohi" kertoo tarinan -
veljestä ja sisaresta, jotka -
heidän pahoinpitelevä isänsä hylkää.
He joutuvat pitämään huolta toisistaan -
kun heidän masentunut äitinsä lähtee treffeille, joilta hän ei koskaan palaa.
Kiitos, että harkitsette hakemustani.
Ystävällisin terveisin, Wendy Savage.
Tervehdys.
Sinulle on kaksi uutta viestiä. Ensimmäinen viesti:
Neiti Savage, täällä on Donna tohtori Reichmarsin toimistolta.
Soitan vain kertoakseni, että PAPA-kokeesi tulokset olivat normaalit.
Kaikki on hyvin. Ei syytä huoleen.
Jos sinulla on kysyttävää kokeesta, soita...
- Hei. - Hei.
- Onko huono hetki? Näin valosi syttyvän. - Ei. Olen vain... Tiedäthän...
- En halua häiritä sinua, jos olet... - Häiritse vain, jos voit.
- Voitko sinä? - Minulla on Marley mukanani.
- Mennään sängylle. - Tehdään se lattialla.
- Älä viitsi, Larry. - Kokeile, kuinka kovana kaluni on.
En halua! Se on ällöttävää lattialla.
Sinähän pidit seksistä lattialla. Kun muutit tänne. Muistatko?
En pidä siitä enää.
Se on keski-ikäistä ja masentavaa.
Se saa minut itkemään.
- Tule tänne, kulta. - Mikä hätänä?
- Mitä? - Minulla on kaikenlaista meneillään.
- Niin kuin mitä? - Kaikenlaista.
- Se on henkilökohtaista. - Luulin tämän olevan henkilökohtaista.
Henkilökohtaista... lääketieteellistä.
Kyse on kohdunkaulastani.
Tein PAPA-kokeen. Jotakin oli pielessä.
Jouduin tekemään toisen kokeen, ja sain juuri tietää tulokset.
- Ja? - Se ei ole vielä varmaa, -
mutta jotain saatetaan joutua poistamaan, -
tekemään kokeita ja varmistamaan, ettei se ole...
Herran tähden.
Olen pahoillani, Wen.
Annielle tehtiin se.
- Mitä? - Jokin toimenpide kohdunkaulaan.
Menin hänen kanssaan vastaanotolle. Kuulemma aika kivutonta. Paikat hellinä.
En halua kuulla vaimosi kohdunkaulasta.
- Yritän vain lohduttaa. - Se ei lohduta.
Se on järkyttävää.
- Anteeksi. - Voi luoja!
Tulehan! Nähdään.
- Haloo. - Jon, minä tässä.
Isä kirjoittaa seinille omalla paskallaan.
- Siis millä? - Omalla paskallaan. Sanoja!
Vessan seinälle. Ne on tarkoitettu sille Eduardolle jonkinlaisiksi viesteiksi.
Wendy, mitä hemmettiä oikein höpötät?
Puhun isästä. Hän on menettämässä järkensä.
Sain puhelun, että jotain on vialla. Hän purkaa tarmonsa paskaan -
ärsyttääkseen sitä kaveria.
- Mitä kaveria? - Dorisin hoitajaa. Kuuntele.
Aloha, Wendy. Tässä Nancy Lachman, Doris Metzgerin tytär...
Isäsi kanssa on ollut hieman ongelmia. Et ole ollut yhteydessä isääsi aikoihin.
Hän ei enää ole entisensä. Hän unohtelee asioita.
Ikävää sanoa tämä vastaajaan, mutta Eduardo näki Lennyn tänä aamuna ulosteita kädessään.
Palkkasimme Eduardon huolehtimaan äidistämme, emme isästäsi.
- Mitä? - Sammuta se!
- Mikä sinua vaivaa? - Nyt on keskiyö.
Minun pitää olla ajoissa opettamassa aamulla.
Isä kirjoittelee paskalla pitkin seiniä!
- Et kyllä jätä tätä minun harteilleni! - En toki.
Haluan nyt nukkua. Puhutaan aamulla lisää.
Emme edes enää tiedä, missä isä asuu. Haluatko tietää missä? Sun Cityssä.
Oletko kuullut paikasta? Jossain keskellä autiomaata.
- Meidän on mentävä etsimään hänet. - Ei tarvitse mennä.
- Emme ole Sam Sheppardin näytelmässä. - Jotain on tehtävä. Tämä on hätätilanne.
Ei varsinaisesti. Paremminkin ennakkovaroitus.
- Olemmeko ikään kuin oransseissa valoissa? - Mitä?
Juuri niin. Paitsi että olemme keltaisissa valoissa.
Joten meidän pitää vain olla tarkkana -
ja olla huolehtivaisia. Ja kun vaihtuu punaisille, meillä on pulma.
Eikö niin?
Teidän värinne, rouva Metzger? Hurmaavan punainen. Niinhän?
Huomaatteko? Hyvä väri, eikö olekin?
Seksikäs.
- Herranen aika. - Rouva Metzger?
Andy, minä tässä, Jon. Hyvin menee, -
raadan yhä Brechtin kirjan kimpussa.
Niinpä, vaikeaselkoinen mies. Mitä sinulle kuuluu?
Aivan, kuulinkin Stanfordin vetävän maton jalkojesi alta. Hienoa.
Tarvitsen palveluksen.
Tavallaan viime tipassa. Olen poissa paikkakunnalta.
Arizonassa.
Kyse on perheasiasta.
Ei mitään vakavaa. Se koskee isääni.
Ei, hänen tyttöystävänsä kuoli.
Hän on tulossa vanhaksi itsekin, kuten kai jokainen.
Niin. Sitä aioinkin sinulta pyytää. Maanantain kello 09:00 vuoroni.
"Oidipaalinen raivo ja Beckett", usko tai älä.
- Minun pitää noutaa matkatavarat. - Odota vähän.
- Pakkasitko laukut? Viivymme vain päivän. - Kaksi päivää ja yhden yön.
- Anteeksi vain, jos otin vaihtovaatteita. - Anteeksi häiriö, juttelin siskoni kanssa.
- Olen lihonut vähän. - En minä mitään sanonut.
- Kasia ei käskenyt pakata kauluspaitoja? - Onko tämä jokin pirun muotinäytös?
Ei. Kun joku kuolee, ihmisillä on tapana pistää parempaa päälle.
Kasia menee takaisin Puolaan.
- Menikö teillä välit poikki? - Hänen viisuminsa vanhentui.
Siinäkö kaikki? Viisumi vanheni, joten se on ohi?
Joko ero tai naimisiinmeno, eikä kukaan ole siihen valmis.
Olette olleet yhdessä yli kolme vuotta. Sinä olet 42-vuotias.
En kaipaa nyt romanttista neuvontaa pikkusiskoltani.
Hoidetaan tämä päiväjärjestyksestä sekaantumatta toistemme asioihin. Sopiiko?
- Minä vain keskustelen asiasta. - Tämä ei ole terapiaa, vaan elävää elämää.
Melkein unohdin tämän. Meidän pitää allekirjoittaa tämä.
Valikoima oli suppea. Käykö tämä?
"Toivomme näiden sanojen huojentavan suruanne."
"Olemme kanssanne rukouksin, rakkautemme, sielujemme kera."
"Joten tämä on lähetetty..."
Älä unohda palloa.
Olette varmaan Lennyn lapsia.
Sairaala on vain viiden minuutin päässä. Olkaa huoleti, ei mitään vakavaa.
Häntä on vähän heikottanut, ja sen vessatapauksen jälkeen -
lääkäri arveli muutaman kokeen olevan paikallaan.
Meidän kai pitäisi sitten lähteä.
- Olemme pahoillamme äitinne vuoksi. - Kiitos.
Jon, Wendy... Eräs asia vielä ennen kuin lähdette. Istukaa toki.
Haluan sanoa, -
että rakastamme Lennyä.
Hän on ollut meille kuin perheenjäsen, -
mutta hän kuuluu teidän perheeseenne.
Toivottavasti löydätte hänelle hyvän paikan.
- Mitä tarkoitat? - Paikan, jossa hän voi asua.
- Hän asuu täällä. - Aivan.
Isäsi on käyttänyt armeliaisuuttamme hyväkseen jo jonkin aikaa.
Miten niin armeliaisuutta?
Doris pyysi isääni asumaan luokseen poikaystävänä, ei alivuokralaisena.
He olivat yhdessä yli 20 vuotta. Ette voi vain heittää häntä ulos.
Hänellä on oikeus asua täällä. Lain mukaan he ovat avoliitossa.
Eivät aivan.
Ei lasten kuullen, Bill.
Mennään ulos.
- Oliko Lenny paikalla, kun tämä tehtiin? - Kaikki on kunnossa todistajia myöten.
Heillä oli avoliittoon sovellettu avioehto.
Vaikka he asuivat yhdessä, heillä ei ole velvollisuuksia toisiaan kohtaan.
Isällä ei siis ole mitään oikeutta hänen omaisuuteensa.
Lyön vetoa, että talo on jo pantu markkinoille.
- Huomasitko, ettei meistä ollut kuvia? - Yllätyitkö?
Aivan kuin meitä ei olisikaan.
- Missä oikein viivyitte? - Hei, isä. Miten voit?
- Olen ollut sidottuna kaksi päivää. - Tulimme niin pian kuin pääsimme.
Tulimme suoraan lentokentältä. Jon ja Wendy tässä.
Tiedän kyllä, keitä olette. Olette myöhäisiä.
Ette olleet täällä, ja näin minulle kävi.
- Ette olleet täällä! - Jon, mene hakemaan...
Emme olleet täällä, koska asumme itärannikolla. Muistatko?
Emme ole nähneet aikoihin. Tulimme auttamaan.
Tee sitten jotain! Olet tohtori.
- Käyn hakemassa jonkun. - Ei hän ole lääkäri. Hän on professori.
- Luulin, että poikani on tohtori. - Filosofian tohtori.
Hän opettaa collegessa.
- Lääketiedettäkö? - Ei, vaan draamaa.
- Opettaa näyttelijöitä. - Niin kuin Brodwayllä?
Ei, vaan yhteiskunnan levottomuuksista.
Sen sellaista. Hän kirjoittaa kirjaa Bertolt Brechtistä.
Vapautan hänet, jos hän lupaa käyttäytyä hyvin. Hän ei saa nousta sängystä yksin.
- Käyttäydyttekö hyvin, herra Savage? - Käyttäydythän hyvin, isä?
- Muuten et pääse pois täältä. - Ette voi vetää letkuja.
Tämä on parhaaksenne. Tämä on ruokaanne.
Hän ei saa nousta ylös yksin.
- Hän voi kaatua. - Pidämme häntä silmällä.
Kiitos.
Ennen vaskulaarista dementiaa tai infarktia esiintyy yleensä halvauskohtauksia, -
mutten näe niistä mitään merkkiä.
Kuitenkin estottomuus, aggressiot ja tyhjä katse ovat kaikki melko selviä merkkejä.
- Onko se kuten Alzheimerin tauti? - Moni tauti voi aiheuttaa dementiaa.
En voi vielä tehdä diagnoosia, mutta tämä vaikuttaa ennemminkin Parkinsonilta.
Mihin meidän tulee valmistautua?
Hän on iäkäs, joten sydämen tai hengityksen pettäminen voi säästää hänet pahimmalta.
Raajojen tärinä levossa, katkokävely, jähmettyminen, vaikeus aloittaa liike -
ja koordinaatio huononee muutenkin.
Ehkä isä ei hylännytkään meitä. Hän ei vain muistanut, keitä olemme.
- Soitan Brian Deenerille. - Kuka hän on?
Hän on kollegani, joka pani juuri äitinsä vanhainkotiin collegen lähelle.
Saisimmeko lisää pähkinöitä?
- Vanhainkotiin? - Niin. Mitä?
- En ajatellut ihan sitä. - Mitä sitten?
- En ainakaan sitä. - Missä muualla hän voisi asua?
Mitä vaihtoehtoja on? Haluatko vaihtaa hänen vaippansa ja pyyhkiä takapuolen?
- Ei hän tarvitse vaippoja. - Miksi hänellä sitten oli katetri?
Hän on sairaalassa!
Vaikka isän annettaisiinkin jäädä sinne, -
jonkun pitäisi silti pitää hänestä huolta. Meillä ei ole varaa siihen.
- Hoitajan mukaan isä kaatuilee ja on sekava. - Ei ole kaatunut täällä olomme aikana.
Älä tee minusta pahaa veljeä, joka vie sinulta isän vasten tahtoasi.
Teemme tämän yhdessä.
On sellaisiakin paikkoja kuin Gertie-tädin koti.
Isä ei varmaan pääse avustettuun asumiseen. Gertie on aika itsenäinen ja rikas.
Yritän varata ensimmäisen lennon heti huomenna.
Menen takaisin ja koetan etsiä hänelle paikkaa.
- Mitä minä teen? - Huolehdit asioista, kunnes löydän jotakin.
- Yksikseni? - Wendy, nyt ei parane taantua.
En tiedä, kauanko hän on poissa, et tiedä itsestäsikään.
En voi hoitaa sellaista asiaa puhelimitse parin viikon välein.
Puhutaan tästä kotiin tultuani.
Huomenaamulla.
Ilmoittelen, kun saavun.
Hei sitten.
Wendy?
Minä lähden.
- Tuon pitäisi riittää hotellimaksuun. - Kiitos.
Jon?
- Onko kaikki hyvin? - On. Puhutaan myöhemmin.
Askel eteen ja taakse.
Kaksi askelta päkiälle. Ja painottomia neljä.
Grapevine vasemmalle. Neljä päkiäkosketusta.
Se on tässä. Haloo?
Kuka siellä?
Katkaisi puhelun.
Täältä ei löydy vain juhlallista ruokailuhuonetta kutsuja varten, -
vaan myös remontoitu keittiö graniittipöytätasoilla, -
tammikaapistot ja upouusia kodinkoneitakin tulevalle omistajalle.
Katsokaa tätä upeaa näköalaa golfkentän kahdeksannelle tiiauspaikalle.
Eikö olekin ihanteellista? Olette vain hetken päässä...
Toki, voisimme yrittää kuukauden.
Ne on jo hyväksytty, joten se ei vie yhtään aikaa.
Nähdään sitten kolmelta.
Hyvä ihme, Jon. Et taatusti usko tätä.
Löysin isän valokuvakätkön ja muita tavaroita.
Uskomatonta. Katson juuri hassuinta kuvaasi.
Sinulla on hammasraudat. Miksi sait ne, vaikka minä en?
Oletko katsonut hampaitani? Vieläkin vinossa.
Miksi?
Koska isä ei maksanut laskuja, hammaslääkäri otti ja poisti raudat.
Taisin löytää sopivan.
- Mitä? - Isä pääsee sinne saman tien.
- Millainen paikka? - Majoitustila vanhuksille. Vanhainkoti.
- Mehän halusimme avustettua asumista. - Isää ei oteta sinne, usko nyt.
- Hänellä on dementia. - Älä anna sen ohjata.
Jos lohduttaa, tätä paikkaa ei kutsuta vanhainkodiksi.
- Miksikä sitten? - Kuntoutuskeskus Valley View'ksi.
Kuulostaa hyvältä.
- Onko se hyvä? - Se on vanhainkoti.
- Haiseeko siellä? - Niin kuin niissä kaikissa.
Tuolla on vapaa peti, he hyväksyvät maksusitoumuksen, ja se on lähellä kotiani.
Sisältä nämä kaikki ovat samanlaisia.
Osta isälle takki. Hänellä ei ole lämpimiä vaatteita.
- Hei, isä. - Terve.
Miten voit?
En hassummin.
Ethän tarvitse näitä. Eivät kuulu tyyliisi.
Näytät Waltonien vaarilta.
Allekirjoitus ja nimikirjaimet.
Tässä ovat arvoesineenne. Uusi resepti.
Lääkkeet.
Kiitos.
Annan vielä nämä.
Näitä ei saisi jaella, mutta saatatte tarvita niitä.
Kiitos.
Anteeksi.
No niin, isä.
Kiitos.
Anteeksi.
- Mitä nyt? - Vessaan. Vessaan!
- Meidän täytyy... - Heti!
Ei, meidän on odotettava kivaa lentoemäntää...
Hyvä on. Avaan sen.
Kaikki on hyvin.
Hetkinen, odota minua.
Autan sinua.
Selviätkö?
Hyvä.
Juuri noin.
Mitä nyt, isä?
- Mitkä nämä ovat? - Isän. Eivät mahtuneet enää.
Jalat turposivat. Tarvitsen kymmenen dollaria.
- Missä hän on? - Sisällä.
Kiitos. Avaa peräkontti.
- Muistitko takin? - Kyllä. En voi jättää autoa vartioimatta.
Olen pahoillani.
VALLEY VIEW -KUNTOUTUSKESKUS
Emme yleensä ota uusia asukkaita kello viiden jälkeen, -
mutta käsitin teidän tulevan kaukaa.
Vai mitä, herra Savage?
- Mitä sanoitte? - Tulitte kaukaa.
Aivan mukavasti.
Kiinnostaako bingo? Pidättekö bingosta, herra Savage?
Aina tiistaisin ja torstaisin.
En pidä siitä.
Siinä on Winston. Kutsumme häntä Pormestariksi.
Perillä ollaan.
Kylpyhuone ja komero ovat täällä. Jaatte ne herra Sperryn kanssa.
Nämä ovat vain välttämättömyyksiä. Muutettuanne voitte sisustaa paikan itse.
Herra Sperry, tahdotteko tavata uuden naapurinne, herra Savagen?
Hei.
Jätän teidät tutustumaan paikkaan keskenänne.
Tarvitsen allekirjoituksenne papereihin. Lähetän jonkun huolehtimaan hänestä.
Hyvää iltaa, herra. Olen Jimmy. Oletteko valmiina yöpuulle?
Nostakaa kädet ylös ilmaan. Ylös.
Nostakaa. Kuin pidätettäessä.
Hyvä mies. Oletteko koskaan ollut kiven sisässä, herra Savage?
Ensimmäisellä kerralla kannattaa lähteä vähin äänin.
Lähtekää vain normaalisti. Ei suuria jäähyväisiä.
Emme halua ärsyttää häntä ennen kuin hän tottuu uuteen kotiinsa.
Älkää huolehtiko. Pidämme hänestä hyvää huolta.
- Onko kaikki kunnossa, isä? - Ei hullumpaa.
Selvä, nähdään huomenna.
Hyvää yötä, isä.
Muistakaa antaa tytölle tippiä, kun poistutte.
Selvä.
Mikä hätänä?
Hän ei edes tiennyt, minne hänet vietiin.
Ei tiedä vieläkään. Hän ei käsitä missä on, Wendy.
Olemme kamalia, kamalia, kamalia ihmisiä.
Olemme kamalia!
Kamalia!
Aivan kamalia.
Kamalia.
Unabomber voisi asua täällä.
Olen tehnyt paljon taustatutkimusta kirjaani varten.
Sohva on kyllä aivan miellyttävä.
Hienoa. Missä se on?
Ne menevät kylläkin tuonne...
Tiedän, että sitä ei uskoisi, -
- mutta ne ovat tietyssä järjestyksessä. - Hyvä on.
Jon? Mitä Zocor on?
- Onko se masennuslääkettä? - Se vähentää kolesterolia.
- Onko sinulla korkea kolesteroli? - Kyllä!
Tässäkö ovat kaikki vanhainkotiesitteet?
Useimpia ei ole edes avattu.
Hill Haven. Tämä näyttää mukavalta.
Se on Vermontissa. Kunpa et olisi tuonut niitä tänne.
- Jon. - Mitä?
- Mikä se on? - Theatre of the Absurd.
Aiotko lopettaa tuon?
Kyllä.
Anteeksi.
Toimimme aivan oikein, Wen.
Huolehdimme isäukosta paremmin kuin hän koskaan meistä.
- Tiedän. - Hyvää yötä.
Tiedämme tämän olevan yksi elämänne vaikeimpia päätöksiä.
Mitä tehdä, kun vanhempanne, jotka huolehtivat teistä, -
eivät enää voi huolehtia itsestään?
Siksi me täällä Greenhill Manorissa -
olemme omistautuneet tarjoamaan laadukkainta huolenpitoa rakkaillesi.
Laillistetut lääkärimme ovat omistautuneet parantamaan sekä vanhuksenne fyysistä -
että psyykkistä hyvinvointia.
Tulkaa nauttimaan sadan vuoden kokemuksesta palkitussa hoitolassa.
GREENHILL MANOR VANHAINKOTI
Hengittäkää ulos.
Vetäkää henkeä.
Vetäkää sisäänne ihanaa energiaa. Täyttäkää itsenne sillä.
Päästäkää kaikki tarpeeton menemään.
Hyvä. Kurottakaa kohti edessänne istuvaa henkilöä...
Hänen maksusitoumuksensa näyttää olevan ajan tasalla.
Hoitopäätösvaltakirja taas...
Minä käytän noita.
Kynässänne lukevia pillereitä. Ahdistukseen.
En koko ajan. Vain silloin, kun tarvitsen.
Tässä tämä valtakirja on.
Ja hoitotestamenttipaperit.
Teidän ja isänne pitää allekirjoittaa nämä.
Nyt puuttuu enää hautajaisjärjestelyasiakirjat.
Meidän täytyy tietää, haluaako isänne poltto- vai tavallisen hautauksen.
Jos liikutat tätä pientä nappia, voit säätää äänenvoimakkuutta -
ja kääntää sen pois päältä.
Kokeilehan.
Kyllä hän sen saa paikalleen.
- Miltä tuntuu? Sopivan kovalla? - Kyllä vain.
- Isä, meidän pitää jutella parista asiasta. - Mutta emme halua, että käsität väärin.
Vain pari kysymystä, jotka helpottavat asioita pidemmän päälle.
Oletetaan, että...
Oletetaan, että jotain tapahtuisi.
Kuinka...
- Isä... - Kuinka haluat meidän...
- Isä, mitä jos olet koomassa? - Jon.
Haluaisitko hengityskoneen pitävän sinut elossa?
- Mikä ihmeen kysymys tuo on? - Meidän pitäisi se tietää.
- Kaiken varalta. - Minkä varalta?
- Jos jotakin tapahtuisi. - Mitään ei tapahdu.
- Nyt ainakaan. - Niin. Se on vain käytäntö.
He vain haluavat merkinnän siitä papereihin.
- Ketkä? - Valley View'tä johtavat ihmiset.
Minkälainen hotelli se oikein on?
Isä, ei se ole hotelli, vaan vanhainkoti.
Irrottakaa minut.
- Mitä? - Vetäkää töpseli irti!
Selvä. Sitten kun olemme irrottaneet sinut...
- Olen kuollut. - Aivan.
- Sitten me... - Mitä?
Mitä teemme sinulle?
Hautaatte minut!
Oletteko täysiä idiootteja? Hautaatte minut!
- Jeesus! - Anteeksi, että säikäytin.
Sisaresi sai infarktin. Hän ei odottanut näkevänsä puolalaisnaista veljensä kotona.
- Kerroin sinulle. - Et kertonut.
- Kyllä kerroin. - Etpäs.
Vien Kasin lentokentälle aamulla.
- Aamulentohan se oli? - Pitää lähteä viimeistään 6:30.
Selvä.
- Kasia painelee takaisin Krakovaan. - Niin Jon kertoi. Olen pahoillani.
Veljesi ei suostu naimaan minua, mutta kun laitan hänelle munia, hän itkee.
Itseään arvostava feministi menisi taksilla kentälle, -
mutta tässä sitä ollaan.
Nähdään aamulla.
- Kuinka lentokentällä meni? - Ihan hyvin.
Hyvin.
- Oliko tunteellinen hetki? - Ei oikeastaan.
Hän rakastaa sinua.
Täytyy ottaa huomioon käytännön järjestelyt, joissa rakkaudella ei ole osaa.
Niinkö? Kuten esimerkiksi?
Onko sinulla mitään käsitystä siitä, kuinka monta englannin kielen tohtoria etsii työtä?
Vaikka menisin Kasian kanssa naimisiin, hän saattaisi päätyä opettamaan -
johonkin yliopistoon, joka on kauempana täältä kuin Puola.
Emmekä voisi olla yhdessä. Ymmärrätkö?
Olet idiootti.
Voisimmeko vain pelata?
- Järjestin meille haastattelun. - Minne?
Paljon Valley View'ta miellyttävämpään paikkaan.
- Mutta juurihan veimme hänet sinne. - Älä tuomitse ennen kuin näet.
Paikka on hyvin kaunis.
- Sen nimi on Greenhill Manor. - Kuulostaa mielenterveyslaitokselta.
- Oletko kunnossa? - En ole!
- Saitko sydänkohtauksen? - En saanut! Helvetti, Wendy!
- Kuinka täyteen laitan tämän? - Kahdeksankiloiseksi.
- Mitä teen tällä? - Pane vain tähän roikkumaan.
- Alemmas. - Pitäisikö minun muka vetää?
Ei, se on siinä...
Tämä ei ole hauskaa. Ei ole.
- Mitä sen on tarkoitus tehdä? - Se helpottaa painetta.
Minun pitää seistä tässä puoli tuntia.
Hakisitko postini, Wendy?
Älä tuijota.
Tämä on sinulle.
Larry Mendelssohn. Kuka hän on?
Ystäväni, joka lähettää postini tänne.
Se naimisissa oleva tyyppi?
- Minulla on nälkä. Haluatko syötävää? - Luulin, ettet enää tapaa sitä hyypiötä.
- Lämpimiä tonnikalaleipiä? - Sama se.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Haluan sinun viettävän kiitospäivän isän kanssa.
Emmekö mene yhdessä?
Se on ainoa tilaisuus päästä tekemään tutkimustyötä.
- Minullakin on asioita hoidettavana. - Kuten mitä?
Esimerkiksi elämäni New Yorkissa.
Ehkä olisi aika olla epäitsekäs ja ajatella muita välillä.
Niin kuin et itse voisi hetken pitää taukoa isän tehdessä kuolemaa.
Minun täytyy saada kirja valmiiksi. Kustantajani mielestä nyt on hyvä hetki.
Yleisöllä on varmasti kauhea hinku saada Brechtistä kertova kirja tänä jouluna.
- Minä teen töitä. - Niin minäkin.
Tiedän. Anna anteeksi.
Paljon on kiinni tästä kirjasta, -
ja sinun elämääsi on helpompi siirtää paikasta toiseen.
Mitä sinä tuolla tarkoitat?
Niin kuin vessanpönttö? Niin kuin matkavessako?
Ei, vaan sinulla ei ole kunnon työtä ja minulla on.
Minulla on sitoumuksia. Sinä olet freelancer.
Etkö voisi täällä ottaa yhteyttä tilapäistyöntekijätoimistoon?
Oikeastaan, Jon...
Saan nykyään rahoitusta kirjoittaakseni näytelmiäni.
Se saattaa vaikuttaa sinusta itsekkäältä, -
mutta minulla on myös velvollisuuksia vaikutusvaltaista järjestöä kohtaan, -
joka todella uskoo kykyihini -
ja rehellisesti sanoen on tukenut minua helvetin paljon enemmän kuin isä koskaan.
- Saitko sen? - Minkä?
Guggenheimin?
Kyllä.
Oikeasti?
Kyllä, oikeasti.
- Miksi vaikutat niin yllättyneeltä? - Siksi vain, että -
sitä on vain niin vaikea saada.
Hain sitä puolen tusinaa kertaa. En koskaan saanut sitä.
Minäpä sain. Miksi sitä on niin vaikea uskoa?
Uskon kyllä. En vain voi uskoa, että pidit sen salaisuutena.
- Sain juuri tietää. - Juuri äsken?
Sehän on mahtavaa.
Olen ylpeä sinusta.
- Oletko? - Kyllä. Tämä on sinulle iso juttu.
Tarkoitan, että nyt on varmaan sinun hetkesi. Sinun vuotesi.
Entä jos me molemmat teemme täällä töitä koko joululoman ja -
saamme paljon kirjoitettua.
Se olisi hauskaa. Inspiroisimme toisiamme.
Pieni kirjailijoiden pesäkkeemme.
Olen tosi ylpeä sinusta.
JON, NÄISTÄ SAATTAA OLLA APUA
Varastitko särkylääkkeitä kuolleelta naiselta?
Toimivatko ne?
Terveydeksi.
Nähdään.
- Oletko asunnossani? - Olen sängyssäsi Marleyn kanssa.
Hänellä on yksi T-paidoistasi.
Se tuoksuu sinulta, eli lavendelilta ja hieltä.
Genghis on täällä myös. Alan kiihottua.
- Voisitko lopettaa... - Anteeksi.
- Miten Genghis voi? - Hyvin. Haluatko kuulla?
- Kyllä. - Tule tänne, kulta. Ole hyvä.
Hei, pikkuinen.
- Mikä peto. - Se kaipaa sinua.
- Annatko sille lääkkeitä? - Kyllä.
Kasteletko kasviani?
Kyllä, se voi hyvin.
- Milloin tulet takaisin? - Lomien jälkeen.
- Kiitos, kun lähetät minulle postini. - Eipä kestä.
Wendy, lähden kaupungista ensiviikolla viikoksi.
- En pysty huolehtimaan Genghisistä. - Minne olet menossa?
Torontoon, tapaamaan Annien perhettä.
Hänen vanhemmillaan on 50-vuotishääpäivä.
Wendy?
- Katosiko seisokkisi jo? - Wendy, älä viitsi.
Mitä jos toisin Genghisin sinulle? Voisimme viettää iltapäivän yhdessä.
Tiedän, ettei se ole kummoinen tarjous, mutta tiedät tilanteeni.
Katsokaa nyt kaikki -
sinisen tiedotteen toista sivua.
Huomaatte kappaleen nimeltä "erityishetkien luominen".
Jos joskus ette tiedä, mitä tekisitte vanhempienne vierailupäivänä, -
niin tämä lista on hyvin kätevä.
Osallistutteko tukiryhmään?
Onko omaisellanne dementia?
Sitten olette oikeassa paikassa.
Ottakaa esitteet ja tervetuloa.
Edessä on tilaa. Emme satuta teitä.
Teitä on luultavasti satutettu jo ihan tarpeeksi.
Puhumme asioista, joita voitte tehdä vanhempienne kanssa vierailupäivänä.
Löysin tuon listan loistavasta kirjasta.
VANHUSTENHOITOA TYHMILLE
Te voitte nauraa, mutta minä rakastan tätä kirjasarjaa.
Kun äitini sairastui Parkinsonin tautiin, tämä kirja oli raamattuni.
Numero yksi: Kysy vanhemmaltasi vanhoista ajoista.
Se kuulostaa melko itsestään selvältä, mutta kun kyseessä on dementia, -
tähän täytyy panostaa. Ei voi vain istua sängyn reunalla kysymässä kysymyksiä.
Tuo heille tavaroita herättääksesi heidän muistonsa.
Vanhat elokuvat ovat loistavia, joten... Anteeksi!
Emme ole tarjoilleet virvokkeita vielä.
Valokuvat, ne ovat ilmeisiä.
Elokuvat heidän aikakaudeltaan ovat hyviä.
LENNY SAVAGE ESITTÄÄ: KLASSIKKOELOKUVAILTA
Onko tuo naapurustosi, isä?
Se meni oikein.
Siinä hän on.
- Kuka? - Näetkö hänet?
Hän valmistaa minulle päivällistä.
- Tuo paskiainen. - Se on hänen isänsä.
- Senkin paskiainen! - Ole hiljaa!
Ole sinä hiljaa! On minun iltani!
- Hän aina pieksi minua. - Kaikki hyvin, isä. Istu alas.
- Olet kuvan edessä. - Painu helvettiin, senkin vanha vihannes!
- Eläin! - Kuole!
Isä, kaikki hyvin. Istu nyt vain alas.
Tämän pitäisi tuoda hänelle vanhat ajat mieleen.
Katso taaksesi.
- Miksi he vielä näyttävät tätä? - Tämä on heidän viihdettään.
Ei sitä voi tuomita nykystandardeilla. Historiallinen yhteys on otettava huomioon.
Ajattelin vain, että isä olisi halunnut katsoa vanhoja elokuvia. Näkemiin.
Kiitos paljon. Onneksi meillä on se haastattelu huomenna.
Mennään portaita.
Kiitos.
Sinulta kysytään paljon kysymyksiä ja sinun täytyy keskittyä, isä.
- Se on tärkeää. - Selvä.
ERIKOISLAATUINEN, INNOVATIIVINEN, INNOSTAVA
- Mitä tuo on? - Hiuspuu-uutetta. Tehostaa aivotoimintaa.
Haluatko?
Isä, avaa suusi.
Aivan kuin sinulla olisi apteekki siellä.
- Mitä nuo ovat? - Masennuslääkkeitä. Kokeilisit joskus.
- En ole masentunut. - Älä viitsi.
- Olette varmaan Savaget. - Hei. Jon.
- Roz. Hei vaan. - Wendy. Hei.
- Isämme. - Mukava tavata. Olen Roz Landis.
Nimeni on Leonard Michael Joseph Savage.
Selvä. Voitko kertoa mikä vuodenaika nyt on?
Kylmä.
Ja vuodenaika?
Talvi. Mitä luulisit?
Ja mikä päivä tänään on?
Marraskuu.
En muista päivää.
Osaatko kertoa, missä olemme?
Missä kaupungissa?
Veikkaan itärannikkoa.
Boston. Boston, Mass.
Ette voi auttaa häntä. Hänen on vastattava kysymyksiin itse.
Hän tietää, missä on. Mitä?
- Hän suorittaa koetta. - Tiedän. En ole mikään ääliö.
Antakaa hänen kysyä ne helvetin kysymykset!
Mitä sanoit heille?
Sanoin, että on hyvässä kunnossa, mutta hänellä pätkii aina silloin tällöin.
"Pätkii"? Hänellähän on dementia.
Tiedän, mutta heillä on paikkoja vain henkilöille, jotka ovat itsenäisempiä.
- Jos vain saisimme hänet sinne... - Miksi tuhlaat aikaamme fantasioihin?
Hän sanoi laittavansa hänet odotuslistalle.
Tarkoitan... Teen sen isän takia.
Isä ei ole se, jolla on ongelma Valley View'n kanssa.
Yritän vain parantaa tilannetta. Onko se rikos?
Isän tilanteessa ei ole mitään vikaa. Hänen asiansa ovat kunnossa.
Hän ei ikinä sopeudu, jos revimme häntä pois sieltä.
Itse asiassa tämä yläluokkaan pyrkimisesi on haitallista ja hyvin itsekästä.
- Itsekästä? - Kyse ei ole isästä, vaan sinusta ja sinun syyllisyydestäsi.
Siihen nämä paikat perustuvatkin.
- Mielestäni täällä on mukavampaa. - Tietenkin.
Sinä olet heidän kohderyhmänsä, syyllisyyttä tunteva.
Maisemointi ja naapurusto eivät ole asukkaita, vaan sukulaisia varten.
Kaltaisiamme ihmisiä, jotka eivät halua myöntää totuutta.
- Eli mitä? - Ihmiset kuolevat, Wendy!
Tuon kauniin rakennuksen sisällä on nytkin menossa oikea kauhukavalkadi.
Kaikki terveyspropaganda ja maisemointi...
Niillä vain hämätään se tosiseikka, että ihmiset kuolevat!
Kuolema on kaasumainen ja hirvittävä ja täynnä paskaa, kusta ja mädän hajua!
Tulehan, Nana.
Noin. Mitä mieltä olet?
Mitä se tekee?
Ei mitään. Sitä vain on mukava katsella.
- Miten menee, herra Savage? - Hei, Jimmy.
- Tuo ei ole Jimmy. - Mitä sinä oikein puhut?
- Olen pahoillani. Hän on hieman... - Ei se mitään.
Minä olen Howard, herra Savage. Tulin laittamaan teidät vuoteeseen.
Jimmyllä on vapaata torstaisin.
- Minun on paras lähteä. Hyvää yötä, isä. - Hyvää yötä.
Hyvää yötä, herra Sperry.
- Jätä se päälle. - Oletteko varma?
- Eikö se pidä teitä hereillä? - Olen varma.
Noin. Hyvää yötä, herra Savage.
Hyvää yötä.
Hei, Wen.
Hei, kulta. Missä peto on?
- Tässä. - Hei, peto.
Muistitko sen paperit? Kiitos.
- Miten Marley voi? - Se sinnittelee.
Takajalat vaivaavat, mutta löysin mahtavan eläinlääkärin itäpuolen eläinklinikalta.
He antavat Marleylle fysikaalista hoitoa. Voitko uskoa sitä?
Se käy kahdesti viikossa porealtaassa.
Tule sisään. Mennään ajelulle. En ole koskaan käynyt Buffalossa.
Pidetään hauskaa. Olen ikävöinyt sinua.
Jon? Jon!
- Mitä? - Menen hetkeksi ulos.
- Selvä. - Tämä on ystäväni Larry.
- Tämä on Jon. - Hei, Jon.
- Hei, Larry. - Wendy on kertonut paljon sinusta.
Pidin kirjoituksestasi Mother Couragesta.
Wendy näytti sen minulle. Tuotin sen, esseestä oli iso apu.
Selvä.
Hän vaikuttaa mukavalta.
Onko tuo limoviikuna minun?
Tule, tule.
Hyvä koira. Nouda!
- Luoja! - Olen pahoillani. Anteeksi.
- Mitä? - En tiedä.
Tapoit kasvini.
- Enkä tappanut. - Ei se kukoistakaan.
- Se kukoisti kun lähdin. - Olen pahoillani.
Ei tämä johdu kasvista. Se on symboli.
- Minkä? - Mitäs luulisit?
- Tiedän, ettei tämä ole täydellistä. - Ei täydellistä? Älä viitsi, Larry.
Luojan tähden. Minulla on korkeakoulututkinto.
Katso nyt meitä.
Olemme motellissa Buffalossa.
Tämä on noloa. Oikea klisee.
- Mikä klisee? - Keski-iän kriisi.
- Kenen? - Sinun!
Olet naimisissa. Petät. Makaat nuoremman naisen kanssa.
Wendy. Sinä et tarkkaan ottaen ole nuorempi nainen.
- Mitä tuo tarkoittaa? - Olet 39.
Sinä olet 52. Sinä olet siis vanhempi.
Paperilla kyllä, mutta tämä ei ole mikään talvesta kevääseen -
kestävän romanssin tyyppiesimerkki.
Annie on 46. Sinä et ole opiskelijani.
Ei tämä ole mikään Sininen enkeli.
- Tiedäthän sen professorin hahmon? - Kyllä, tunnen elokuvan.
Raukkaparka makaa oppilaansa kanssa, ja hänen elämänsä tuhoutuu sen johdosta.
- Von Stroheim. - Von Sternberg.
Ihan sama. Tiedät mitä tarkoitan. Marlene Dietrich.
Hän oli yökerholaulajatar, ei opiskelija.
Mutta on olemassa samanniminen, Francine Prosen romaani -
professorin ja opiskelijan suhteesta.
- Miksi teet tämän? - Minkä?
Teet jatkuvasti näin, ja lisäksi loukkaat minua sanomalla, -
että kärsin keski-iän kriisistä, vaikka itse peuhaat naimisissa olevan miehen kanssa.
Sen sijaan, että etsisit läheisyyttä jonkun vapaan miehen kanssa.
Tiedätkö mitä? Kaikki johtuu isästäsi.
Minä yritän vain ylläpitää normaalia seksielämää.
- Minä en petä ketään. - Vain itseäsi.
- Mitä? - Ei mitään.
Odota, Wendy.
Wendy.
Sinun ei tarvitse... Johan on.
Älä tee tätä.
Älä viitsi. Haluatko apua?
Oletko kunnossa? Soitan sinulle!
- Senkin petturi! Senkin Juudas! - Harry, mene takaisin!
Ilmianna minut! Petä minut tuhannesta punnasta.
Mene takaisin, Harry! Haen apua!
Voisimmeko olla käyttämättä tätä kauheaa valoa? Se on masentava.
Toin sinulle tämän, isä. Muistatko?
Eikö olekin hieno?
Wendy?
- Miksi tuo on täällä? - Se ei vaikuta sinuun mitenkään.
Se sai luvan olla täällä, kun todistin sen saaneen kaikki rokotukset.
- Se ei silti ole mielestäni hyvä ajatus. - Täällä pidetään eläimistä, Jon.
Ilmeisesti eläimet vähentävät asukkaiden stressiä, -
joten voisitko piruvie rauhoittua sen suhteen?
Isä, -
haluan esitellä sinut jollekulle.
- En näe mitään. - Autan sinut pystympään asentoon.
- Missä tyynysi on? - Mitä?
- Missä isän tyyny on? - Mikä?
Urban Outfitters -kaupasta ostamani iso punainen.
Näit sen kyllä!
Jessus, Jon!
- Anteeksi. - Odota vähän. Niin?
Ostin isälleni ison punaisen tyynyn, ja se on kadonnut hänen huoneestaan.
Aloitin vuoroni juuri. Kysy Simonelta televisiohuoneesta.
Simone, olen huoneessa B26 olevan Lenny Savagen tytär.
Hänelle ostamani iso punainen tyyny on kadonnut.
- Siinä oli nimi ja huoneennumero. - Miltä se näyttää?
Iso, punainen tyyny.
Anteeksi, rouva.
Se kuuluu isälleni.
Tyyny ei kuulu teille, vaan isälleni.
Olen todella pahoillani, mutta tämä ei kuulu teille.
Ei!
Oletko kunnossa?
Ole hyvä, isä.
Isä, tämän avulla pääset pystympään asentoon. Nojaa eteenpäin.
- Noin. Isä! - Anna olla.
- En halua sitä. - Oletko varma? Olosi olisi mukavampi.
En halua sitä! Etkö kuule?
Luuleeko tyttö, että maksan hänelle kiusaamisestani?
Wendy, hän ei tiedä, mitä puhuu.
Haluatko yhden?
Kiitos.
Mitä laatikossa on?
- Kissa. - Oletko ulkoiluttamassa sitä?
Kissallasi on kylmä.
Tule tänne. Panen lämmityksen päälle.
Kuinka hän voi?
Ystäväni huoneessa B26.
Hän voi hyvin.
Hän ei voi hyvin, mutta hänen tilansa menettelee.
Hän pitää lohkoperunoista.
Toisinaan hän syö vain niitä. Annan hänelle ylimääräisiä voidessani.
Tupla-annoksia.
- Oletko naimisissa? - En ole, -
mutta miesystäväni on.
Tietääkö äitisi, että toimit niin?
Hän ei oikeastaan ole mukana kuvioissa.
Onko hän kuollut? Siksikö hän ei käy täällä koskaan?
Ei. Hän on vain tavallaan tarpeeton vanhemman roolissa.
Hän ei vain ollut siinä kovin hyvä. Itse asiassa isänikään ei ollut.
Siksikö kauniilla naisella ei ole miestä tai omaa perhettä?
Mitä teet, kun et ole täällä?
Olen teatteri-ihminen.
Teen tilapäistöitä, mutta päätoimenani kirjoitan näytelmiä.
Kuten Shakespeare?
Kyllä, mutten ole ihan yhtä hyvä.
- Mitä näytelmäsi käsittelevät? - Minunko?
- Voinko lukea yhden? - Lasketko leikkiä?
- En. - Haluatko oikeasti lukea yhden näytelmäni?
- Mitä kummallista siinä on? - Sitä vain, että minun maailmassani -
ihmiset eivät yleensä tahdo lukea toisten julkaisemattomia näytelmiä.
Isäsi voi muuten hyvin.
Hänellä on vielä aikaa jäljellä.
- Mistä tiedät? - Hänen varpaistaan.
Ne eivät ole käpertyneet alaspäin vielä.
Varpaat käpertyvät aina alas muutamaa päivää ennen.
Onko tuo jokin jamaikalainen kansantaru tai jotain?
Opin se täällä ollessani.
Me kaikki puhumme siitä. Se on aina sama juttu.
Varpaat käpertyvät?
Kuin sillä Ihmemaa Ozin noidalla.
Pari päivää ennen lähtöä.
Miksi luulet niin käyvän?
Sanotaan, että silloin ilma jättää kehon.
Olen muuten Nigeriasta.
Wendy.
Jon, se on lukittu.
Avaa se jo.
Lehdessä julkaistiin lista eikä nimesi ollut siinä.
Mitä?
Guggenheim-säätiö pani ilmoituksen New Yorkin Timesiin -
julkistaen tämän vuoden apurahan saaneet eikä nimesi ollut siinä.
Sepä outoa.
Varmaan joku erehdys. Päästätkö sisään? Täällä on jäätävän kylmä.
Ei se ollut.
- Mitä? - Erehdys.
Mistä tiedät?
Koska soitin Guggenheim-säätiöön.
Päästä minut autoon.
- Hei, isä. - Hei.
Soitin selvittääkseni, miksei nimesi ollut listassa.
- Miksi teit niin? - Koska huolehdin sinusta.
Sinä kyttäät minua. Olet sairas. Tuo on sairasta, Jon.
Ei. Sinä olet sairas.
Sinä se sairas olet, Wendy.
Ystäväni konsultoi Guggenheim-säätiölle.
Hän katsoi nimesi tietokoneelta.
Sinut on hylätty kahdeksan kertaa.
Entä sitten? Montako kertaa sinut on hylätty?
Hitto! Se ei ole pääasia. Kuusi!
Pääasia on se, että sinun mielestäsi minulla ei ole lahjoja.
Soitit, koska et voinut uskoa, että pikkusiskosi olisi saanut apurahan!
- Se ei ole totta. - Kyllä se on totta.
Isäkään ei koskaan uskonut, että pystyisin johonkin.
Miksi vertaat minua isään? Mitä yrität sanoa?
Ei! Luulet, ettei minulla ei ole lahjoja! Et usko minun osaavan tehdä mitään.
Et itsekään usko osaavasi tehdä mitään, koska sinun täytyy valehdella siitä!
- Oletko järjiltäsi? - Olenko minä järjiltäni?
- Mistä sait rahat, Wen? - Sain apurahan.
- Lopeta paskanpuhuminen. - Minä sain apurahan!
Hyvä on. En saanut Guggenheimia.
Ihan sama.
- Se oli erilainen apuraha. - Millainen?
- Mitä? - Sait erilaisen apurahan. Mitä sait?
- FEMA. - Mikä? En ole koskaan kuullut siitä.
FEMA.
FEMA?
Tarkoitatko FEMAa, kansallista hätätilarahastoa?
- Otitko rahaa FEMAlta? - Minulle myönnettiin rahaa.
- Mikä se kansallinen hätätila oli? - World Trade Center.
- Miten se sinuun liittyy? - Työskentelin keskustassa. Järkytyin.
Kaikki järkyttyivät. Koko maailma järkyttyi. Ei silti saa ottaa rahaa tarvitsevilta.
Töitä ei ollut kuukausiin. Kaikki tilapäistyöntekijät hakivat rahaa.
En ollut ensimmäinen, joka...
Yritän saada elämäni järjestykseen.
- Varastamalla rahaa hallitukselta? - En minä varastanut sitä!
Tällaista voi hakea, jos menettää 25 prosenttia palkastaan tai jotain!
En muista yksityiskohtia. Soita ja kysy FEMAlta.
- He välittävät minusta enemmän kuin sinä. - En aio soittaa FEMAlle.
Olen pahoillani.
Haloo? Kyllä.
Ei se mitään. Mikä hätänä? Onko hän kunnossa?
Mitä?
Selvä, ymmärrän. Tulemme sinne heti.
Kiitos.
- Onko hän kunnossa? - Ei ole kyse isästä, vaan Genghisistä.
Se on tapellut sen toisen kissan kanssa. He haluavat, että haemme sen nyt.
Sanoinhan, ettei se ollut hyvä idea.
- Genghis. - Hei.
- Mitä tapahtui? - En tiedä.
Ne tulivat hyvin toimeen ennen.
Se on täällä alla eikä tahdo tulla pois.
Genghis.
- Joskus se tulee, kun ei ole huomaavinaan. - Niinkö?
Luin näytelmäsi.
Niinkö?
Pidin siitä.
- Oikeastiko? - Kyllä.
Eikö se ollut sinusta keskiluokkaista valitusta?
Ei.
Pelkäsin, että pitäisit minua hemmoteltuna amerikkalaisena, -
joka valittaa vaikeata lapsuuttaan.
En lainkaan. Minusta se oli surullinen.
Minun pitäisi varmaan palata töihin.
- Olen pahoillani. - Ei, ei...
- Olen niin inhottava. - Ei. Olet upea.
- Olen inhottava. - Et, vaan upea.
Minä vain rakastan tyttöystävääni.
Tiedän, että se kuulostaa kornilta, mutta...
Ei.
Se ei ole kornia.
Katso kuka tuli.
Genghis.
Avaa takaluukku.
Täällä on tunne, kiinnostus ihmisten tuntemuksiin.
Brecht taas haluaa ihmisten ajattelevan.
Draamateatteri tarjoaa ehdotusta, -
mutta Brecht haluaa väittelyä.
Anteeksi hetkinen.
Haloo?
Kyllä olen.
Selvä. Kiitos.
Herra Savage?
Mitä eroa on juonella ja tarinalla?
Anteeksi, mutta kirjoititte sen taululle.
Jon?
- Jon? - Niin?
Se siitä?
Kyllä.
Anteeksi...
Hei.
Nämä ovat sinulle.
Kiitos.
Ne eivät tuoksu, hain ne delistä. En tajua, mikä heidän kukkiaan vaivaa.
Pitäisi kai maksaa oikealle floristille jos haluaa tuoksunkin.
Voinko tulla sisään hetkeksi?
Missä Marley on?
Se ei... En aikonut puhua tästä.
Naurettavaa verrattuna siihen, mitä sinä olet kokenut.
- Sinultahan kuoli läheinen ihminen. - Onko se kuollut?
Se tapahtuu huomenna.
Sen lonkat... Se ei pysty liikkumaan eikä pääse sängylle.
Se on niin masentunut.
Se voidaan leikata, mutta lääkärin mukaan -
ei ole mitään takeita. Ja kuntoutuminen on raskasta.
Se on vanha, Wen. Ja tuskissaan.
Olen pahoillani isäsi vuoksi.
Jos vielä haluat peuhata epäterveellisellä tavalla, -
niin tiedäthän, kenelle soittaa?
Voinko kysyä jotakin, Larry?
Se ei liity meihin.
KUUSI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Hän ei tiedä, mistä on kysymys.
Kerran vielä. Kävele poispäin ja sen jälkeen kävele ympäriinsä.
Max, katso televisiota.
Käskinkö sinun tehdä kotityöt ennen television katselua?
Lopeta ja käänny ympäri. Aivan kuin se olisi ohi.
Pitäisikö minun reagoida siihen, että hän nousee ylös?
- Menemmekö liian pitkälle? - Ei. Sitä vain, että...
Naturalismi kohtaa taianomaisen realismin. Se toimii.
Itketkö sinä?
- Kiitos, kun tulit. - Kiitos kutsusta.
- Näen lopullisen version, kun palaan. - Selvä.
Vihaatko minua, koska otin näytelmään sinun juttujasi?
En. Ei hätää.
- Eikö se ole röyhkeää ja porvarillista? - Ei, se oli hyvä.
Wendy, se oli oikeasti hyvä.
Lentokentälle, kiitos. Toivota esitelmälleni onnea.
Mikä sen nimi on?
"Ei naurun asia: Bertolt Brechtin näytelmien musta huumori."
- Huono nimi? - Ei, se on hyvä. Pidän siitä.
- Missä konferenssi on? - Puolassa.
- Et kertonut minulle tuota. - Et kysynyt.
Otan yhteyttä tiedät kyllä keneen. Etenen korvakuulolta.
Katson, mitä ajattelemme toistemme läheisistä, ja...
Se oli oikeasti hyvä.
Nähdään.
Tule, kulta, tule!
Mennään.